- Lig i fryseren? - Ja.
Mand, midt 50'erne. Joe Sanella.
Ejer af Sanellas familierestaurant.
- En Phillidelphia institution. - Ja, ligesom Joe.
- Kendte du ham? - Jeg var der ofte -
- som barn. Joe elskede at kalde mig Petey.
Hvad er hendes historie, Petey?
Delia Cole, en af Sanellas ansatte.
Hun fik stød, da hun mødte på arbejde.
Hun fandt Joe.
Det var her, Delia fik stød.
- Er det relateret? - Det finder vi snart ud af.
Tjek liget for brandmærker.
- Bare du har en varm jakke med. - Jeg er koldblodet.
Et lig i en fryser? Hvad tænkte morderen på?
Kulde bevarer beviserne. Det gør vores job lettere.
Det skadede væv gør undersøgelsen sværere.
Ikke ligefrem noget geni.
Der er tegn på frostbid på kinder, næse og ører.
Det ser ud til, kroppen er fuldstændig frossen.
Det ville tage mindst 36 timer i denne kulde.
Fosterstillingen indikerer, han var i live og ville holde på varmen.
Ja, det rødlige mærke lige her beviser det.
Blev han lagt her efter døden, var det en anden farve.
Han har været bevidstløs.
Han kunne gå. Døren er ikke låst.
Det beviser blodet på hans ansigt.
Og han blev slået i hovedet.
Peter, tag billeder nok til et helt museum.
Når et frossent lig fjernes, -
- begynder det at rådne hurtigt.
Så det er bedst at dokumentere det nu.
- Hvad laver du? - Finder en kop varm kakao.
Først nu får jeg respekt for pingviner.
Arbejd dig til varmen.
Her er varmt i forhold til restaurantens fryser.
- Gider du løfte? - Okay, klar?
En, to, tre.
Et frossent lig ændrer på alt.
Vi må vente mindst 48 timer på en kontrolleret optøning.
Ja, og på de 48 timer kunne mordet opklares.
Lad os forblive positive. Vi kan tage et røntgenbillede.
Så ser vi på det, mens det tør op.
Og så må vi vente. Det må have været et rod.
- Sikke en underdrivelse. - Mordvåben?
Det var stort nok til at slå ham ud, men ikke dræbe ham.
Baseret på sårets form, og at det var i en restaurant, -
- vil jeg mene, det er et køkkenredskab.
Den gode nyhed er, jeg lige har fundet en kødhammer.
Og det dårlige nyt?
Den lå i opvaskemaskinen.
Beviserne er langt borte.
- Tag den med ind. - Okay.
Jeg fandt blodige viskestykker i skraldet ude bagved.
CSU sørger for at få dem med.
Nogen har gjort rent efter sig selv.
Men hvor? Jeg fotograferede hele fryseren.
Der var ingen spor efter rengøring.
Hvad med udenfor?
Sluk lyset.
Der har vi det.
Joe blev angrebet herude og slæbt ind i fryseren.
Jeg har et spørgsmål:
Hvorfor gøre rent herude, men ikke indenfor?
Måske løb tiden fra ham.
Men han løb ud af den dør.
Hænderne op.
Hvad laver jeg her?
Lad os starte med blodet på Deres sko -
- og tage det derfra. - Blod?
Det var tomatsauce.
Okay, jeg bider på.
Hvordan kom det på Deres sko?
Nogen spildte det, så jeg gjorde rent.
Og hvad lavede De i køkkenet?
Jeg ejer Sanella's med min svoger, Joe. Vi er partnere.
Spørg Joe. Han kan få styr på dette.
Det kan jeg ikke. Han er død.
Mr. Pedroni?
Er De okay?
Det var en, der røvede os for nogle måneder siden.
De truede os med pistoler. Vi genkendte dem. Det er hævn.
Så der er en politirapport.
- Hvad hedder de? - Spørg Joe. Det ved han.
Henry.
Henry? Jeg er doktor Megan Hunt.
- Forstår du godt, Joe er død? - Det ved jeg.
Hvorfor siger du så, vi skal spørge ham om navnene?
Du tager fejl.
Okay, undskyld.
Min fejl. Må jeg spørge om noget andet?
Du skulle ikke tilfældigvis være dement?
Jeg har ikke Alzheimers.
Alle læger tager fejl.
Jeg så det tit som neurokirurg.
Henry har alle symptomer på tidlig Alzheimers.
Forvirring, hukommelsestab, besvær med at svare på spørgsmål.
Han havde det fint, til vi anklagede ham for mord.
Han rensede blod af sine sko.
Og hvorfor gjorde han det to dage efter mordet?
Han hørte os og gik i panik.
Eller han har ingen tidsfornemmelse. Endnu et symptom.
Hvor skræmt ville du ikke være, -
- hvis du begyndte at glemme de mest simple ting?
Dit nabolag, -
- hvor du parkerede bilen.
Og en dag fanger du sig selv med tandbørsten i håret.
Øh, ikke dig.
Og det skræmmer dig, fordi du stadig er klar over, hvor skørt det er.
Ved du, hvad er virkelig skræmmende?
En dag vil det ikke virke skørt længere, fordi du er for langt væk.
Så Henry er uskyldig?
Hvis han er skyldig, husker han det måske ikke.
Det er et match. Kødhammeren er skyldig.
Det må gøre ondt.
Ja, ligesom da du tog Dani.
Drop det nu, Ethan.
Okay, fint. Skal du bestemme, hvad jeg føler?
- Okay, jeg er færdig her. - Ja, du er.
Hvor længe bliver du ved?
Okay, se lige her.
Den afdødes skjorte er sølet til i blod, -
- men der kun en dråbe på buksebenet.
- Tænker du det samme? - At du er barnlig? Ja.
Nej, bloddråben kunne tilhøre morderen.
- På vej ud? - Hej.
Ja, Bud opsporede Joe Sanellas familie, så vi mødes med dem.
Familiesammenføring
Hvad sagde de?
Min biologiske far bor i nærheden.
Hvor poetisk.
Måske har I stået i samme kø på kaffebaren.
To fremmede uden anelse.
Biologisk forbindelse.
- En fremmed er stadig en fremmed. - Vil du ringe?
Måske, når jeg er klar.
- Jeg må løbe. - Peter.
- Ring. - Vi ses.
Da Joe hentede mig første gang, -
- ville min bror, Henry, prøve at skræmme ham væk.
Men det virkede ikke.
I stedet blev de bedste venner, selvom de er så forskellige.
Måske er det hemmeligheden bag Sanella's succes.
Ja. En simpel opskrift.
Joe var den høflige, og Henry holdte regnskab.
De udgjorde et godt hold.
Ændrede det sig efter Henrys diagnose?
Joe måtte arbejde mere.
Det var hårdt.
Men han lod Henry blive.
Han vidste, Henry havde brug for det.
At være til nytte.
Sådan var min Joe.
Han tænkte altid på andre folks følelser.
Doktor Hunt, må jeg se min mand nu?
Jeg vil sige farvel.
Jeg beklager meget, men ikke endnu. Snart.
Okay.
Vil du tale med Henry?
Tror I, han dræbte Joe?
Gør du det?
Vi kom omgående. Vi var på den organiske farm.
Ja, min far er syg, men han dræbte ikke onkel Joe.
- Beviserne siger noget andet. - Hvad sagde Henry?
Caren, lad mig om dette.
Henry siger, det var unge lømler, -
- der røvede stedet tidligere, men det er ikke dokumenteret.
Fordi det skete, da jeg var 12.
Til helvede med det her.
Mr. Ped ...?
Mr. Pedroni?
Det er hårdt for Anthony.
Vi flyttede tilbage for at hjælpe.
Men Henry vil ikke have hjælp.
Han vil ikke til lægen eller have sin medicin.
Har du set Henry blive voldelig?
Han smed en stol efter Anthony, fordi han ikke måtte få bilnøglerne.
Alzheimers patienter kan blive frustrerede.
Tro mig, det ved jeg.
Ved Anthony det også?
Han leder stadig efter sin far.
Men Henry er allerede væk.
Familiesammenføring
Hallo?
Hallo.
Megan! Hold døren.
Jeg har DNA-resultatet -
- fra blodet, Ethan fandt på bukserne.
- Er det afdødes? - Nej.
- Fandt du et match? - Nej.
Hvorfor er jeg her endnu?
Fordi blodet indeholder seglceller.
Det er finder man mest i afrikanske folk.
Hvorfor ser du på mig? Det var en kvinde.
- Hvor skal du hen? - Vi arbejder videre.
- Vi har en ny mistænkt. - Fandens.
Delia, er du seglcelle-positiv?
Ja. Hvordan ved I det?
Vi fandt blod på Joes bukser med samme gen.
Jeg skar mig selv søndag aften.
Joe gav mig en forbinding. Han var så rar.
Han tog sig af mig som en datter.
Hør her.
Måske dræbte du ham og fandt ham 2 dage efter.
Du tror vel også, jeg gav mig selv stød?
Nej, det må være dårlig karma.
- Du havde et motiv. - Hvad?
Hvorfor er du ikke bestyrer?
Du har været her længe.
- Det ved jeg ikke. - Nu skal du høre.
I et familiefirma bliver kun familien forfremmet.
- Morris. - Det må stinke -
- at se Joe ansætte Anthony, efter Henry blev syg.
Anthony og jeg har det fint sammen.
Og han hader stedet. Han flyttede jo til Californien.
At komme hjem var hans mareridt.
Jeg har travlt.
Et match på ledningsaftrykket.
En kvinde ved navn Annabelle Kip. Hun sad inde for at vaske penge hvide.
Jeg tjekker det.
Nå, Annabelle, hvad har du med Joe Sanella at gøre?
Jeg er restauratør.
Jeg hjælper med at gøre restauranter større.
Jeg talte med Joe og Henry om at købe Sanella's.
Joe talte. Hans partner er skør.
Så Joe og Henry opbygger firmaet, og du betaler dem og bliver rig.
Jeg kan føre stedet videre. Det kan Joe og Henry ikke.
- Så jeg tilbød dem $2 millioner. - Det var meget. Sagde de ja?
De afviste mig. Familiens arv var ikke til salg.
Det kaldes integritet.
Hvad hjælper det, hvis man er fattig?
Eller død som Joe.
- Du tager pis på mig, ikke? - Nej.
Dine fingeraftryk var derhenne.
De er i systemet, da du har en strafattest.
En meget gammel en.
Gamle vaner. Hvad skete der?
Joe sagde nej, så du ville give igen?
Ringer du til advokaten?
Ja. For at ændre tilbuddet.
Er Joe død, er prisen for Sanella's gået ned.
Der er noget sort på venstre håndflade, men ingen brandmærker.
Det er der på højre hånd. Det er rødligt og kornet.
Jeg må tekke, om det er elektrisk.
Det ser lille ud.
Underligt.
Der er blødninger i øjne og på øjenlåg.
Det indikerer kvælning og ikke forfrysning.
Ligesom sårene på læber og gummer gør det.
Nogen holdte hånden for Joes mund.
Ja, han kæmpede for vejret.
Men fosterstilling og frostbid indikerer, han døde af forfrysning.
Måske er svaret på gerningsstedet.
- Peter? - Ja.
Jack Cranston.
- Hej. - Tag plads.
Det her er lige så akavet, som jeg forestillede mig.
Sådan skal det vist være.
Jeg er glad for, du ringede.
Du er... Du er ikke, som jeg regnede med.
Du er nøjagtig, som jeg regnede med.
Du ligner hende.
Min mor?
Agenturet havde ikke hendes nuværende adresse, -
- så jeg håbede, du... - Jeg troede, du vidste det, Peter.
Hun døde.
Måske er dette ikke det bedste sted.
Bare...
- Bare fortæl mig det. - Okay.
Dagen efter du blev født, opstod der komplikationer.
Hun forblødte. Lægerne kunne intet stille op.
- Hvad hed hun? - Katie.
Katie Trammell.
Vi mødte hinanden i skolen.
Vi var 16, da hun blev gravid.
- Så du gav mig væk? - Jeg ønskede, du fik en chance.
Jeg var bare ikke klar til det.
Jeg er ikke klar til det her.
Okay, okay. Vent lidt.
Vi kan gøre det, som du ønsker, eller bare droppe det.
Jeg ville give dig dette.
Jeg vil ikke lægge mig på jorden.
Okay, kom nu.
At genskabe åstedet kan hjælpe os.
Jeg er på kur.
Jeg burde ikke være i en fryser fyldt med mad.
- En sulten bjørn er farlig. - Okay, sultne bjørn.
Vi fandt offeret... Undskyld mig. ...sådan her, ikke?
Vi ved, Joe blev slået i køkkenet og slæbt herind.
Og derefter er det lidt slørret.
- Hvad ser forkert ud? - Blodpølen.
Hvis Joe lå og blødte fra hovedet, -
- hvorfor standser blodet så ved hoften?
Godt spørgsmål.
Det handler om tyngdekraft.
Såret i hovedet må have ligget lige over denne blodpøl.
Hvilket betyder... Joe sad op.
Hvordan holdte han sig selv oppe?
Det gjorde noget for ham.
- Vis mig det. - Hvorfor skal jeg ...?
Skal vi til at kramme lidt?
Sig det igen, og det bliver et nyt åsted.
Åh, du er varm.
Okay, vi ved han har sår på læber og gummer, -
- så morderen holdte hånden over munden.
Det er den ideelle position.
Ja, det lyder godt. Hold kæft.
Så Joe blev kvalt? Det giver ingen...
Det giver ingen mening.
Han var i live længe nok til at få frostbid.
Og at dømme efter alt det blod omkring mig, -
- sad Joe op længe.
Så morderen må også have fået frostbid, ikke?
Måske, hvis de var her i 20 minutter.
Hvorfor blive? Jeg fryser helt vildt.
Der må have været en grund.
Fordi han hørte Henry udenfor.
Ja, det er derfor, morderen slæbte Joe herind og gemte sig.
Han ventede på, Henry smuttede.
Så Henry er ikke morderen.
Nej, men han er måske eneste vidne, og han ved det ikke.
Jeg har fortalt jer alt.
Det hjælper, hvis du tager det trin for trin.
Alt kan få hukommelsen i gang.
Så bare slap af, tag en dyb indånding og start fra begyndelsen af.
Jeg...
Jeg kom ind i køkkenet.
Jeg så det på gulvet.
Var der andet på gulvet udover blod?
Ja. Jeg så en...
- Hvad hedder de? - En kødhammer?
Ja, en pølse. Joe elsker dem.
En pølse?
Nej, vent.
Jeg ved ikke.
- Hvad sker der med mig? - Det er okay.
- Jeg er bange. - Ja.
Du har ingen anelse.
Jeg er bange for, jeg dræbte Joe.
Jeg vil ikke tro det, men jeg er ved at blive vanvittig.
- Hvis jeg nu gjorde det? - Henry, hør på mig.
Beviserne siger, du er uskyldig. Det er stærkere end hukommelse.
Hvorfor kan jeg intet huske?
Jeg er ved at forsvinde langsomt.
Henry, jeg ville ønske, jeg kunne stoppe sygdommen i din hjerne.
Men det kan jeg ikke.
Men jeg kan love dig dette:
Du har stadig din familie.
Og når tiden er inde, vil de huske for dig.
Du lyder som Joe.
- Han ville have elsket dig. - Og jeg ville kunne lide Joe.
Vent.
Jeg husker noget.
- Jeg så Alice i køkkenet. - Hvem er Alice?
Hun løb ud af bagdøren, smurt ind i blod.
Alice var Henrys kone.
Hun døde for ti år siden af kræft.
Hej, Maria.
Henry, Henry.
Lad os få dig hjem.
- Er du okay? - Ja, bare træt.
- Er du sulten? - Ja, ja.
- Suppe, tror jeg. - Ja.
- Har du noget brød? - Ja, helt sikkert.
Noget af det, Henry sagde, var vist sandt.
Jaså? Hvilken del?
Det sorte, som Kate fandt på hånden?
Det blev identificeret som printerblæk.
En Hewlett-Packard 346 A patron.
- Jeg lytter. - Skraldespanden, -
- hvor Pete fandt viskestykker?
En teknikker fra CSU fandt sammenkrøllede papirer -
- som var et købstilbud.
- Fra Annabelle Kip? - Nemlig.
Blækket på de papirer matcher det på Joes hånd.
Så er det hendes printer, var hun på åstedet.
- Vi må have en kendelse. - Det er ikke nok.
Selv ikke fra min mor.
Men det er nok til en snak mere.
Saboterede du ledningen?
Min klient har ret til ikke at udtale sig.
- Den båd er sejlet. - Hypotetisk set -
- kunne nogen have rodet med den -
- i håb om, en skade -
- ville give Sanella's en advarsel.
Du pressede dem til at sælge.
Hypotetisk.
Annabelle, vi fandt dine papirer i skraldespanden bag restauranten.
Der var printerblæk på Joes hånd.
- Du var der. - I hvilket univers?
- Hør... - Jeg gav ikke Joe papirerne.
Hans nevø, Anthony, fik dem.
Anthony? Hvorfor talte du med Anthony?
Han mente, Joe var vanvittig, -
- så han betalte mig for papirerne.
Her er den afviste check.
Hvorfor?
Han ville prøve at overtale Joe med dem.
Han hentede papirerne på mit kontor søndag aften.
Og derefter gik jeg i byen med mine venner hele natten.
Og deres navne og numre er skrevet ned, hvis I vil tjekke det.
Spørgsmål?
Nej, men lyver du, kommer du igen.
Hypotetisk set.
Annabelle fortalte os, hun gav dig papirerne.
Vi fandt spor efter dem på Joes fingre, -
- hvilket placerer dig på åstedet.
Du ville overbevise ham om at sælge, ikke sandt?
Nej. Jeg kom aldrig derhen.
Jeg kørte til farmen med min familie.
Pinocchio, din næse vokser.
Jeg elskede Joe.
Men hadede restauranten.
Du tog helt til Californien for at komme væk.
Jeg kom hjem, da der var brug for mig.
Ja, du er en god søn.
Men din far bliver kun mere syg.
Og hvad så?
Så hænger du på Sanella's for evigt.
Og så kom Annabelle Kip.
Med en gylden løsning. 2 millioner.
Men Joe er en stædig, gammel rad.
Han tænker ikke på jer.
Du havde ikke noget valg, vel?
Jeg vil tale med en advokat. Jeg siger intet.
Fair nok.
Joes lig vil tale for dig.
Det har sikkert meget at sige.
Det er endelig blevet optøet.
Liget er rødt fra top til tå, som indikerer forfrysning.
Også på indersiden.
Alle organer har en smuk mørkerød farve.
Det er autolyse.
Cellerne bryder sammen.
Naturen måde at gøre os en del af fødekæden på.
Højre lunge er ved at rådne.
Der er noget inde i den.
Tang?
Det ligner noget mad tildækket i bakterier.
Interessant.
Kun hårde kryb kan trives i ekstrem kulde.
Henry talte om en pølse, der lå på køkkengulvet, -
- da han tørrede blodet op.
Og Bud og jeg troede, det var sludder, -
- men måske er han et bedre vidne, end vi tror.
Så Joe spiser, -
- morderen slår ham med kødhammeren, og Joe kværkes.
Derfor holdte han ham for munden.
Joe larmede, hvilket Henry kunne have hørt.
Han ville forhindre larm.
Og hvis Joe inhalerede bakterierne fra morderens hånd...
Så kan de føre os til morderen.
Til laboratoriet.
- Var det kvælning? - Nej.
Det blokerede ikke hele luftvejen.
Han kunne stadig få vejret.
Han døde i sidste ende af forfrysning.
Så vi har kun den bakterie?
Vi har også et vidne.
- Hvem? Henry? - Jeg tror, Henry så morderen.
Men hans demens hindrer ham i at huske det.
Et vidne med Alzheimers er ikke et vidne.
Jeg tror ikke, han har Alzheimers.
Virkelig? Hvorfor ikke?
Hans gang. Han løfter næsten ikke fødderne.
Det indikerer nærmere Parkinsons eller en anden lidelse, -
- men ikke Alzheimers.
- Er han fejldiagnosticeret? - Lægen tog ingen test.
Jeg vil vide, hvad der foregår i hans hjerne.
Hvorfor er det altid en anden, -
- der må have begået en fejl?
Fordi jeg har ret.
Henrys demens kan måske kureres.
Han kan måske tænke så klart, han kan sige, hvad han så.
Du må have familiens tilladelse.
Hvilket bliver svært, siden Anthony er hovedmistænkt.
Du undervurderer min charme.
Du vil gøre alt for at få Henry til at udpege Anthony.
Er du så bange for sandheden, du vil ofre din brors sind?
Kan du kurere ham?
Ja, det er muligt.
Og med din tilladelse vil jeg give Henry en MRI-test.
Jeg vil gerne hjælpe Joe.
Det er ikke op til dig, søde.
Læg nu servietterne sammen.
Jeg bestemmer over min bror.
Jeg beskytter ham. Svaret er nej.
Du beskytter ikke Henry, okay? Du dækker bare over for Anthony.
- Hvor vover du? - Hør her.
Du forspilder en chance for at hjælpe Henry.
Så er det nok. Vi ønsker alle det samme her, ikke?
At finde morderen?
- Jeg kan hjælpe Henry. Lad mig. - Nej.
Jeg stolede på jer, og I gik efter min familie.
Og intet løfte om et medicinsk mirakel vil ændre på det.
Nu er det kun os fire.
Og vi må fortsætte.
Vi vil ikke sælge til den rovfisk i kjole.
Vi får det til at virke. Det ville Joe ønske.
Gå så med jer.
Farvel, Alice.
Hvad er der med dig?
De ved udmærket godt, Anthony er skyldig.
Nej, hvad er der med dig?
Jeg mødte min far.
Ja, Dani pressede mig til det.
- Dig og Dani? - Ja, mig og Dani.
- Jeg burde have sagt... - Nej, det er fint...
Det er godt. Hun er klog.
Og du har brug for et ordentligt skub.
Så du burde takke hende.
Men det var en dårlig idé.
Hvad skete der da?
For at gøre det kort: Det var ikke den lykkelige slutning, jeg håbede på.
Nu kender du sandheden.
Og tro mig, det er bedre end ikke at vide noget.
Hvorfor føles det så som en fejl?
Fordi du gjorde noget svært.
Det er ikke en fejl.
Ingen held med bakteriet?
Ikke endnu.
Det er en ren Terminator.
Og der er flere temperaturer, både varmt og koldt.
Vi ramte med en stråling, og det slog dem ikke ihjel.
Det er ikke normalt i mennesker.
Lyder som en ekstremofil.
Vi bliver nødt til at prøve andre metoder.
- DNA-sekvens. - Ja, jeg sagde det først.
Hvor er du klog.
Hvad sagde du til Maria Sanella?
Jeg bad om lov til at teste Henry. Hun sagde nej.
- Hun faldt ikke for charmen. - Henry er på skadestuen.
- Hvad skete der? - Overdosis Alzheimer-medicin.
Han ville huske Joes morder.
Men han glemte, hvor mange piller han tog.
Åh, gud. For at hjælpe mig.
- Jeg ser til ham. - Fandeme nej.
Maria vil sagsøge os. Hun siger, du fik ham til det.
Megan, hold dig fra dem.
Jeg tager derover.
SKADESTUE
Hvis du vil tale mig fra at sagsøge, så glem det.
- Værsgo. Jeg er her for Henry. - Gå med dig.
Vær ikke så uhøflig, Maria.
Det er Alice. Lad hende blive.
Hvad skete der, da Henry fik det anfald?
Vi var i køkkenet.
Han faldt pludselig og slog hovedet på køkkenbordet.
Tog de en scanning? Så kan vi se, om der er sket skade.
Ja.
Du ligner hende meget.
Alice, mener jeg.
Hun kunne berolige ham.
Når vi er bange, tænker vi lykkelige tanker.
Dem har han snart ikke længere.
Han tissede i sengen.
Scanningen viser intet. Og jeg har godt nyt.
- Henry har ikke Alzheimers. - Han har bare vand i hovedet.
Nemlig.
Det er væske fra rygraden, der presser på hjernen.
- Hvordan vidste du det? - Jeg er læge, -
- og han udviser klassiske symptomer: Sær, våd og vaklende.
Demens, utæt blære og en bestemt gåstil.
NPH er en svær diagnose.
Demens-delen ligner Alzheimers, gåstilen ligner Parkinsons.
- Men Henry har dem ikke. - Hvad siger du?
Med din tilladelse -
- kan det kureres med en procedure på 45 minutter.
- Kan Henry blive normal? - Det er muligt.
Alle reagerer anderledes, men lad os håbe på det bedste, okay?
Okay, lad os prøve.
- Hun er smuk. - Hun hed Katie.
Du ligner hende.
- Ethan, hej, vi... - Det er fint.
DNA-sekvens var en succes.
- Identificerede du det? - Ja, ja.
En meget ukuelig art. Deinococcus radiodurans.
Jeg kaldte den Terminator, men andre -
- bruger Conan, Bakteriet.
Det vokser af mad og afføring, -
- og den findes oftest i... - Kompost.
Det afslørede dig.
Hvad taler I om?
Jeg fandt et stykke pølse i Joes lunge, -
- som var dækket af bakterier, der trives i kompost.
Joe inhalerede det fra en hånd.
Vi spurgte os selv, hvem der har adgang til kompost.
Og sporet førte til dig.
Du var på den organiske farm. Der er meget kompost.
Ja. Men Anthony og Maria var der også.
Ja, men først efter mordet. Jeg ringede til farmen, Caren.
Du var den eneste der dagen før mordet, helt alene.
- I er vanvittige. - Ved du, hvad jeg tror?
Du og Anthony ofrede meget ved at flytte til Philly.
Jeres jobs, jeres liv.
- Men Henry havde brug for jer. - Ja, jeg støttede min mand.
Men det var ikke kun Henry, der havde brug for Anthony.
Også Joe. Til at køre Sanella's.
Og at være fanget der var et helvede for Anthony.
Anthony turde sikkert ikke konfrontere Joe, -
- så du tog papirerne med hen til ham.
Vil man have noget ordnet...
Anthony dræbte ikke Joe. Det var dig.
Jeg sagde til Joe, det var bedst at sælge restauranten.
Vi kunne få vores egne liv.
Henry kunne blive behandlet.
Ved I, hvad han sagde?
"Du bliver aldrig en del af denne familie, Caren."
Efter alt, jeg havde gjort.
Alle de opofrelser.
Jeg tog kødhammeren og mistede besindelsen.
Du slog ham i hovedet med den, ikke?
Jo.
Så hørte du Henry og slæbte ham ind i fryseren.
Da han gik, var Joe død.
Nej, han var ikke, Caren.
Det tog Joe over to timer at fryse ihjel.
Du kunne have reddet ham.
Min mor sagde, man altid kunne regne med familien.
Men hvad hvis man mister dem?
Hvad gør man så?
Man kommer videre.
Jeg ved ikke hvordan.
Jeg tror på dig, Maria.
Det ville Joe også.
Hvordan går det med dem?
Joe var familiens hjerte, og Caren tog det fra dem.
De har brug for en pause.
På vej herover var der "Rocket Man" i radioen.
Det er en god sang.
Jeg kunne ikke lytte til den i årevis.
Hvorfor ikke?
Den var i bilradioen -
- den dag, min far kørte mig og min mor til New York City.
Det var en god tur.
Shopping i Bonwit Teller's, Russian Tea Room, Broadway.
Jeg var lykkelig.
Det var sidste gang, vi var sammen.
Ugen efter var min far død.
Og hver gang jeg hører den sang i radioen, -
- er jeg 12 år igen, -
- og... det gør stadig ondt.
- Sjovt, som hjernen virker, ikke? - Jo.
Men jeg ville aldrig ønske at glemme den smerte.
Det gør mig til den, jeg er.
Den vil jeg ikke af med.
Henry?
Kan du høre os?
Alice.
Det er normalt.
Vi ved mere om et par timer.
Doktor Hunt minder mig meget om din mor.
- Far? - Åh, gud.
Jeg er okay, søn.
Jeg er okay.
Hør her, restauranten...
Nej, tænk ikke på det, far.
Jeg bliver hos dig nu.
- Vi styrer den sammen, okay? - Nej.
Din onkel Joe og jeg byggede Sanella's.
Det var vores drøm, ikke din.
Maria og jeg vil styre den, ikke?
- For Joe. - Det kan du bande på.
For Joe.
Tak, doktor Hunt.
Du opgav mig ikke.
Det var ikke en mulighed.